Лазар Малиначки

Laza Malinački (Лазар Малиначки) rođen 12. 07.1911. godine u Pačiru, umro 17. 03. 1996. U Brauswaigu.

Iz sećanja Đorđa Čvarkova:

Sećam se dana kad sam prvi put upoznao Čika Lazu… Imao je teget rolku, trava zelen sako od listera, crne pantalone koje su se presijavale na suncu i cipele za planinarenje…. Pogledao me je kroz naočari bez kojih nije funkcionisao – 26 dioptrija i pitao me : „Kuda?“….

Bio sam primljen u Arhivatorsko i žalbeno odeljenje kao mlad pripravnik, bez znanja, bez iskustva u rešavanju predmeta, bez babe, bez ikog… Kasnije sam dogurao do top menažmenta, al sam još kasnije opet zglajzo, no da se vratimo Čika Lazi…

Osim što je bio vrhunski arhivator Čika Laza je voleo i ptice. Često ih je pekao u kancelariji gde smi ih u slast jeli, takođe, kako mu nadimak kaže nikad nije koristio ulje, bio je borac protiv rafinisanog ulja, samo mast, znao je da kaže.

laza malinovacki

Retko divan gospodin, visok, prav uvek doteran, sa ešarpom oko vrata čika Laza je bio idealan da postane glumac u špijunskim trilerima, a špijun je i bio, partizanski naravno. Početkom II sv. rata radio je obaveštajno za partizanske odrede, dok se u javnosti predstavljao kao simpatizer Hortijeve armade, nikako nisu mogli da ga provale jer je igrao odlično čardaš i jeo Piszta ljutenicu od paprika. Odlikovan je krajem ’46-te ordenom zasluga za narod od strane Đura Pucar Starog. Evo šta je tog svečanog 29. novembra rekao na prigodnoj svečanosti drug Đuro Pucar Stari: „Odlikuje se Lazo Malinački!“. Usledio je gromoglasan aplauz…..

Evo jedne anegdote iz njegovog života: 42 godine Laza je igrao Bakaru sa švapskim oficirima negde na području Banata, kako su svi govorili naš jezik nije bilo te tzv. barijere. Odjednom u salon je utrčao zadihani mađarski kapetan Bela da javi kako se partizanski odred krije u obližnjimn kukuruzima, stražari su osetili su miris kupusa. Švabe su odmah skočile na noge i uzele vučjake a Laza se samo nasmejao, oterao dve kol gerle sa krila, i šeretski reko: Ah kupus! To mora da su dođoši, moji najamnici na ranču, pucnuću bičem i sve će se vratiti u kolotečinu, želite konjak? Nakrivio je panama šešir i pojeo zrelu mandarinu…. Nemci su ostali na konjaku a Laza je spasio čitav odred partizana, čijim je komadantima nakon oslobođenja dao isto pun sanduk konjaka iz ličnih rezervi, pa su se ovi podnapili i povraćali celu noć baš kao i kol gerle… Sve po šipki kažu da su povraćale….